![](https://live.staticflickr.com/65535/50411055147_f19546fdbb_n.jpg)
Juhani Aho: Papin tytär ja Papin rouva.
Olen etsinyt vastapainoksi suomenkielistä kirjallisuutta kaiken maailmankirjallisuuden seuraksi. Tämä löytyi sopivasti perheen kirjahyllystä. Tässä on kaksi kirjaa yhdistetty samaan niteeseen. Ensimmäinen osa ilmestyi 1885 ja toinen 1893, joten oletan tapahtumien myös sijoittuvan tuonne vuosisadan loppuun. Tämä kirja on painettu 1957.
On erilaista lukea vanhoja kirjoja, jos ne on käännetty nykyaikana, kuten tuo hiljattain viimeistelemäni Tohtori Živago. Sen käännös on selvästi omassa luokassaan. Yleiseltä kieleltään tämä Aho ei ole erityinen, mutta tunnelman se pystyy välittämään erinomaisesti. Kirjan päähenkilön ahdistuksen ja kärsimyksen pystyy tuntemaan lukijakin.
Teksti on silti vanhempaa perua. Siinä käytetään sanoja venhe, jälestä, paperossi ja monia maatalouteen liittyviä käsitteitä, jotka ovat vaikeampia nykyihmiselle. Ja olivatpa ne vaikeita myös silloin:
- On sinun kotisi mäellä?
- Ei se ole mäellä ... se on järven rannalla, ja meillä on nuottakota ja kaksi venhettä ...
- Minkälainen on nuottakota?
- Se on semmoinen ... etkö sinä ole milloinkaan nähnyt?
Kirjan kysyjälle käsite selvennetään, mutta lukijalle sitä ei kerrota. Jääköön arvoitukseksi.
Osaa sanonnoista joutuu myös arvailemaan: "Onko neiti huvitettu taloudesta? kysyi hän hyvin suurella painolla."
Pukeutuminen oli oletettavasti arvokkaampaa ja ajanmukaista:
"Hänen vaatetuksensa oli erityisen aistikasta kuosia, yksinkertaista leikkeeltään, tekotavaltaan ja muodoltaan, mutta hienoa, tukevaa ja tarkoituksenmukaista englantilaista ainetta."
Ja:
- Onkohan tuo oikein lujatekoista tuo vaate? ... Mitä kangasta se on?
- Cheviot'ta.
- Vai niin, vai seviota ... maksaakohan tuota kyynärä paljon?
- Koko puku maksoi sata viisikymmentä frangia.
- Vaan onpahan tuosta vähän ommel ratkennut ... pitää sanoa eukolle, että pistää kiinni ... käytkö sinä villapaidassa kesälläkin?
- Tämä on niin hienoa, silkinsekaista villaa, ettei se kuumenna.